Веселин Георгиев
Надежда

chitanka.info

И тъй, потънала в забрава,

във дни и нощи на тъга

безмълвна птица над океана

безспирно търси небеса.

Но утрото е тъй прекрасно,

родено от родилни мъки на нощта —

това аз искам да покажа,

че пак ще има светлина…

И така във тоз суров живот,

посява, кълне и пораства,

искрица жар във твойта пазва.

Дори да мислиш,

може би — недей…

Искрица малка, малка —

в теб все още тя живей…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.